Ibland måste man i väg för att få lite perspektiv-
- men man inser det kanske inte förrän man har fått perspektiv.
- Du är inbjuden till Cleveland. - Knepigt, va?
- Är han som vann upptagen? - Förlusten definierar dig inte.
Då behöver jag inte komma över den.
Zürich ringer tre gånger om dagen. Du har haft fokus på din forskning.
Besök Alperna. Ta dig tid att fundera på vad du vill göra nu.
Jag vet vad jag vill göra nu: få styrelsemötet överstökat.
Okej, då är alla här. Stäng dörren.
- Avery, då? - Vi kan börja utan honom.
- Jag har bett Hunt berätta en sak. - Dr Russell ska lämna oss.
Han bedyrade att det inte beror på Harper Avery-grejen.
- Så det beror på den... - Jag måste ha missat nåt. Va?
Ingen här kan vinna priset. Catherine Avery sa det till Richard.
- Richard tycker att vi ska överklaga. - Att jag ska det? Så förödmjukande.
Det handlar om att sjukhuset måste få anslag och bra personal.
- Vi förlorar folk. - Russell är inte Cristina Yang.
- Cristina Yang måste också ha anslag. - NIH ger anslag till vinnare.
- Som har fått Harper Avery-priset. - Att överklaga vore inte dumt.
Vad säger du, Yang?
Jag går.
Jag avskyr det här. Jag vill slippa tänka på priset.
Ska sjukhuset förlora anslag nu? För att jag blev nominerad?
Har alla glömt att min patient överlevde?
Zürich har inte glömt det. De vill höra mer.
En timmes föreläsning mot fem dagar i Alperna.
- Jag flyr inte. - Jag vet.
- Alla skulle tro det. - Nej, alla är arga för din skull.
- Alla stöttar dig. - Vi är ingen stor, käck familj.
Vi är ett företag. Catherine Avery fattade ett affärsbeslut.
Jag har gått vidare. Det borde ni också göra.
Och... där har vi det.
Det där lilla blåbäret är det ni har väntat på.
Eller inte.
- Var det inte meningen? - Jo då.
- Är ni intresserade av abort? - Nej, nej!
Okej då. Klä på dig, så ses vi på mitt kontor.
- Du vill väl inte göra abort? - Nej.
Vi borde vara glada över det här.
Jag är glad...
Systrarna Cooper valde oss, för att vi har erfarenhet.
Ingreppet blir svårt, eftersom det omfattar hjärnan.
- Är du redo? Det är omfattande. - Ångrar du att du bjöd in mig?
Det vore för sent nu. - Ni måste vara Annie och Liz?
Klipskt. - Han lär inte förväxla oss med nån annan patient.
- Dr Kenzie? - Barnläkaren.
- Vi är 25 år gamla. Han är som vår... - ...groupie.
Jag tänkte säga familj.
Vår mamma dog och han har verkligen...
- ...ställt upp. - Välkomna.
- Jag är dr Shepherd. - Och jag också. Hans syster.
- Snygga läkare går i släkten. - Här är några som ska bistå.
- Ni måste inte lära er namnen. - Det vore ett bra test.
Ifall ni skadar våra minnescentra.
- Sluta säga sånt! - Jag är realist.
Jag är så sen!
Vi måste sluta sitta uppe och prata om ditt nya jobb.
Det är inte allt vi gör.
- Jag saknar dig här. - Ring om du behöver hjälp.
- Varför skulle jag behöva det? - Jag sa "om".
Jag kan fatta medicinska beslut utan dig.
Du är konstig. Kliv ut ur bilen nu.
En mer komplex hjärna lär ni aldrig se.
Kvinnorna delar hjärnsubstans. Vad värre är...
...delar de ett blodkärl, sinus sagittalis.
Först avgör vi vem som får den. Den andra får ett transplantat.
- Grey och Webber... - ...tar vena saphena.
Den får bli sinus sagittalis. Dr Torres ska...
...gjuta av skallen så att vi kan täcka hålet.
Vi täcker det med en hudflik nu, men på sikt ska vi täcka det helt.
Vi måste arbeta snabbt så att en hjärna blir två, utan skador.
Om ingreppet skrämmer er, säg till mig.
Alla måste känna sig säkra.
Gör er redo.
- Jag jobbar för dr Bailey... - Hon undviker oss.
- Vi lät henne inte ge vår son hiv. - Det är inte...
Vi vet, men se på honom nu!
Det ser bra ut. Jag ska fråga om han kan få fast föda.
- Säg att vi inte är arga. - Lite.
- Vi är glada att Braden mår så bra. - Okej.
Sabine?
Frankies kudde. Jag skällde precis ut killen som ville byta örngott.
- Jag borde be om ursäkt. - Tänk inte på det.
Han har varit så snäll. Han har tagit hand om oss.
- Jag tänker skriva ut er. - Va?
Allihop. Link står på väntelistan och kan vänta på ett hjärta hemma.
Ivy är stabil. Hon borde få återhämta sig hemma.
Får vi åka hem?
- Vi får åka hem... - Ni har lidit en enorm förlust.
Ni har två barn som lever och börjar bli bättre.
Er familj måste läka. Det kan ni inte göra här.
En resa, tur och retur, till...
Zürich.
Det här är dr Meredith Grey. Lämna ett meddelande.
Hej! Du sover väl, jag vet inte vad klockan är där.
Jag vet knappt vilken dag det är.
Jag älskar Zürich. Åtminstone det jag har sett-
- det vill säga mitt hotellrum. Det är enormt!
Sängen måste vara gjord för en jätte.
En rik jätte, som gillar kuddar i konstiga former.
Jag sov i 24 timmar.
- Min föreläsning är snart. - Då får jag ingen choklad.
- Jag kanske inte hinner handla. - På flygplatsen?
Jag vet, jag gör det på flygplatsen!
- God morgon! Klart för ultraljud. - Vi ska välja ven.
- Oj, vad kallt. - Oj då.
- Hur... - Vi delar känselcenter.
- När Annie fick sprutor så grät Lizzie. - Alla ville se vårt partytrick.
- Det blir konstigt att slippa sånt. - På ett bra sätt.
Jag vet, men nu är jag aldrig ensam.
När jag går lutar jag mot dig. Du får alltid köra-
-och skrika på jobbiga kunder.
Det kan jag göra, men du måste lära dig gå utan mig.
- Skoja inte. - Tänk inte på mamma.
- Det gör jag inte. - Vi delar hjärna!
- Hon sa att det här var farligt. - Hon hade nog ändrat sig nu.
Era blodflöden överlappar, och Liz hjärta är överansträngt.
- Era kroppar klarar det inte länge till. - Så om vi inte gör nåt dör vi?
Vi ska göra det. Gråt inte, Kenzie.
Dr Bailey. Braden Morris föräldrar tror att du undviker dem.
- Det gör jag inte. - De är inte arga.
- Så lättad jag blir. - De är glada, för Braden mår bra.
- Han har 500 T-celler. - Ett mirakel.
- Får han äta fast föda? - Absolut.
- Kör prover igen om fyra timmar. - Okej.
Wilson? Babs Martin, min kolektomi, behöver en CVK.
- Okej, jag fixar det. - Nej, 39-22:s dränage ska bort.
Och den lilla flickan här intill behöver en sond.
De är barn och ska inte behöva vänta på sånt, va?
- Absolut inte. - Strålande.
- Jag tar tvilling A. Amy tar tvilling B. - Dr Shepherd...
- Vad? - Dr Shepherd är mitt namn.
När du sa Amy lät jag som en cheerleader, inte en kirurg.
- Förlåt. - Vet alla vad de ska göra?
- Torres? - Avery? - Ja.
- Amy? Jag menar... dr Shepherd? - Ja.
- Då ses vi i operationssalen. - Passa på att äta nu.
- Amy, en genomgång till. - Okej.
- Tar du en energibar åt mig? - Visst. Han tycker att du är skicklig.
- Jag vet inte varför han... - ...inte visar det?
Han är tvilling A. Det har han alltid varit.
Raynbow Williams i bädd 3 måste undersökas.
Raynbow? Det ska upp på namnlistan!
- Jaså? - Med Bubba, Toolio och Agamemnon.
- Agamemnon? Det vore... fint. - Nej, det vore barnmisshandel.
Callie har avskytt alla fina namn, så jag döljer dem bland hemska namn.
- Zamboni, Hashtag och Digger. - Ni är inte gravida, men är redan...
- ...galna? - Nej, uppspelta.
Tänk vad olidlig jag blir när det finns ett barn!
När vi hade utvecklat det slutna systemet kunde vi korta tiden-
- från benmärgsextraktion till transplantation. Nästa bild.
Jag har en fråga.
- Ja? - Kan skillnaderna...
...mellan vävnad och rör öka risken för turbulens vid anastomosen?
Nej, våra rör ger laminära flöden, och draghållsfastheten är 0,6 MPa.
Ni har ingen långsiktig uppföljning. Vad gör era rör till en förbättring?
Vi tror att rören ska växa under hela livet.
Då slipper man göra fler operationer.
Just så. Mer tidskrävande i början, men bättre på sikt.
Finns inte risken att cellerna genomgår apoptos när de fästs i gelen?
Det var ett orosmoln i början-
- men vi fann att 90 % av cellerna var livskraftiga efter en vecka.
Jag blev förvånad.
Fascinerande. Tack, dr Yang.
- Vi vill gärna se mer data. - Jag skickar gärna över dem.
Bra att du bjöd hit henne. Hon kan lära oss mycket.
Minst sagt.
Var det du? Jag trodde att det var nån som hette Weiss.
Weiss jobbar för mig. Jag trodde inte du skulle komma om jag bjöd in dig...
- ...med tanke på vårt senaste möte. - Du lämnade mig vid altaret.
Att följa upp det kräver... fingertoppskänsla.
Varför är jag här?
Jag ville prata om de detaljer som du inte har publicerat.
- Då flyger du mig tusen mil? - Det är mitt sjukhus.
Jag kan göra så, om jag vill.
Låt mig återgälda dig. Hjälp mig med dagens operation.
Om du inte är upptagen...
- Jag måste ringa ett samtal. - Gör så. Vi ses senare.
Och hälsa Meredith från mig!
- Är det hon? - Röstbrevlådan.
- Har hon kul? - Ja. Föreläsningen gick bra och...
- Burke är här! - Va?
- Vad är det? - Han flög hit mig.
Inget. Hon fick stående ovationer.
- Jag visste väl det. - Ring mig!
- Jag klarar det inte. Senast... - ...borrade du genom bordet, ja.
- Vad gör vi? - Leah ska göra borrhålen.
- Vet han inte att du... - Käften!
- Hur går det? - Bra. Jag är effektiv.
- Du dödar henne! - Jag klarar det inte.
Sluta, det var första försöket. Nu vet du hur långt du ska.
Det är hemskt att första förslaget till en tveksam kvinna är abort.
- Hon gjorde bara sitt jobb. - Kan du inte ta mitt parti nån gång?
Visst, men du måste inte baktala henne.
Det gjorde jag inte!
Det kanske jag gjorde, jag vet inte.
- Jag vill inte gräla. - Nej.
- Vad sägs om Phoebe? - "Phoebe Freebie"? Slampigt.
Men jättegulligt. Ett av de bättre namnen.
Dr Webber? Hade ni kallat till styrelsemöte?
- Ja. - Kolla om jag kan komma nästa gång.
Vi diskuterade stiftelsen. Din åsikt behövdes inte.
Har ni nåt att säga om stiftelsen kan ni säga det till mig.
Okej. De ideal jag implementerade här kan vi inte tumma på.
Vi hoppade i säng med er för fort. Det finns skillnader i våra visioner.
Det kommer inte att funka. Äktenskapet är dödsdömt.
Säg till om det gör ont, Babs.
- Allt väl, Wilson? - Ja då.
- Och Bradens prover? - De är på gång.
Säg till när de är klara.
Katetern är inne. - Jag ska bara ta ut tråden, Babs.
- Jag kände inget. - Jag har övat mycket.
- Aj! Det gör ont. - Tråden har fastnat i nåt.
- Vad händer? - Ge 0,5 hydromorfon.
Babs, försök slappna av.
Konturerna är perfekta. Imponerande.
Det här tog många timmar. Bäst att Amelia sköter sig.
- Va? - Du behandlar henne som en idiot.
- Det gör jag inte. - Jo.
Hon är ingen idiot.
Hon skulle inte få operera om hon inte var kompetent.
- Är det... - ...ett fungerande robotben? Ja.
- Min frånvaro stoppade väl projektet? - Ja.
Jag fick byta inriktning. Nerverna skickar signaler direkt till benet.
Dina sensorer var en mellanhand.
- Är jag en mellanhand? - Nej, jag behöver hjälp med nerverna.
- Ska jag bli en mekaniker? - Bara eftersom du är så kompetent.
- Ett nytt meddelande. - Kom ihåg några saker.
Han förminskade dig. Hans mamma tog dina ögonbryn.
Du kämpade i sju år...
Det är bara kaffe. Du dricker väl fortfarande kaffe?
- Jag vill inte missa flyget. - Jag bad Weiss boka ett senare flyg.
Att göra planer i hemlighet är rätt manipulativt.
Jag beklagar att du ser det så.
- Har du följt min forskning? - Du har väl följt min?
Ingreppet du ska få se är nytt.
Jag ville inte publicera nåt förrän jag visste att jag lyckats.
Och?
Kom, så får du se.
De är redo för operationen.
- Vem är tvilling A? - Ja...
Man måste identifiera den starkare.
Om nåt går fel under operationen fokuserar man på den, tvilling A.
Det är bättre att en överlever än ingen.
Jag är själv läkare. Jag förlöste flickorna.
Jag har varit med under deras liv och begravde deras mamma.
Säg vem som är tvilling A, så att jag kan be Gud hjälpa hennes syster.
Lizzie är tvilling A. Om nåt går fel fokuserar vi på henne.
Gud hjälpe Annie!
Dr Grey, vi är redo.
- Vi ses på andra sidan. - Då vill vi ha munkar.
Det ska jag ordna, Annie.
- Vi är nästan klara med venen. - Hur går det, Murphy?
Hon har gjort sju borrhål, utan att skada dura mater.
- Och det sista hålet... Perfekt. - Ja!
- Vi gör känsligt arbete. - Förlåt.
Okej, då ska jag lösgöra sinus sagittalis.
Svara, Alex!
- Jag sa ju det. Vad har du gjort? - Alex...
Jag skojar. Kan jag ringa senare?
Okej, vi ses.
Babs, tråden har fastnat i nåt, så vi ska röntga dig.
- Wilson? - Jag vet!
Vet du att du inte har tagit ut dränaget på 39-22? Så bra!
Jag är på väg. - Håll ut, Babs, det ska ordna sig.
- Det här kärlet verkar tillhöra Liz. - Ja.
Jag fortsätter en millimeter i taget tills vi kan börja ligera kärlen.
- Blodtryck? - Tvilling A 110/70, och B 140/90.
Jag börjar klämma åt kärlen.
Åh, nej. Är det...? Det mörknar.
- Det sprider sig. - Mot mitten.
- Och då... - ...drabbas båda.
- Vad händer? - Liz har fått en blodpropp.
- De måste skynda för att rädda Annie. - Vi måste skilja dem åt nu.
Håll dig nära mitten. - Ge mig fler klämmor.
Jag trodde att Liz var tvilling A. Skulle vi inte fokusera på henne?
Inte nu längre.
Byte av aortaklaffen? Vad är så speciellt med det?
Du ska få se.
- Du vann inte Harper Avery-priset. - Det stämmer.
- Var inte ledsen över det. - Lätt för dig att säga. Du har fått det.
Det är därför jag kan säga det.
Jag fick en kick av det och den höll i sig länge-
-men sen kom en förödande krasch.
Jag trodde att jag aldrig skulle göra så bra forskning igen.
Jag satte enorm press på mig själv. Jag behövde fly, så jag åkte hit.
Jag började arbeta i liten skala.
Sen träffade jag en herre som hade tjänat en miljard på börsen.
Han ville ha ett projekt och bekostade sjukhuset.
Vi tog in folk från hela världen.
- Får ni inga statliga anslag? - Det behövs inte.
Det intressanta är att patientens klaff är oregelbunden.
Det är inte intressant.
Det här, då?
Det är hans hjärta. Som hologram.
Det bygger på röntgenbilder. Man kan se allt.
Man kan titta från alla håll, i realtid-
-och skära, för att titta inuti.
Man kan bedöma effekterna utan att behöva operera i blindo.
Jag har velat publicera länge, men ville få det perfekt först.
Var det värt att stanna kvar för?
Ja, det var det.
Vänta tills du får se sjukhuset.
- Nu. - Fukta och lägg på duken.
- Derek, ta den livskraftiga. - Nej, jag försöker få bort proppen.
Det kan gå, men hon kommer att få men.
På tre. Ett, två, tre!
- Jag fixar det. - Jag vet.
- Vi flyttar Annie. - Jag behöver mer ljus.
- Är alla skrivare era? - Ja.
Fyrtionio stycken. De var femtio, men en strulade.
Jaha... Du har klarat av en fas I-studie med dina rör.
- Vad händer nu? - Jag vet inte, jag...
- Jag vet inte just nu. - På grund av priset.
- Jag bryr mig inte om priset. - Det borde du.
Det skulle bekräfta att du är den du tror dig vara.
- Det behöver även du. - Jag vet att min forskning duger.
Jag med.
Jag vet vad nästa steg är. Det är stort.
- Men? - Men...
Du är rädd att inte få stöd på grund av priset.
Vad är tanken?
Jag vill skriva ut ett fungerande människohjärta.
Gör det här. Här skulle det gå.
Du kan börja i morgon. Säg bara ja.
- Vad säger Yang om överklagandet? - Jag vet inte.
- Var är hon? - I Schweiz.
Va? Letar hon efter ett nytt jobb?
- Vi kommer att förlora de bästa. - Hon håller en föreläsning.
Hoppas att du är nöjd nu! Snart är bara du och Knox kvar.
Sluta! Det var ditt förhållande till stiftelsen som förde hit dem.
Du skäms och jag beklagar det-
- men du får inte skälla ut dr Avery. Han är inte sin mamma. Sluta!
- Var är Babs bilder? - Hos dr Hunt.
Hennes tillstånd är kritiskt och han är ansvarig.
- Var är hon? - Dr Hunt opererar henne.
Steph, kan du hämta Bradens prover? Bailey vill utesluta leukemi.
Leukemi?
- Hur går det med transplantationen? - Bra.
- Behöver du hjälp? - Nej, jag stänger dura mater nu.
Bra.
Har han redan räddat Lizzie?
Det gjorde han inte.
- Dr Hunt, jag borde ha ringt. - Mig eller nån annan, ja.
Eftersom du försökte ta ut tråden skadade du nyckelbensvenen.
Hon blöder och måste lappas ihop. Hennes kolektomi får skjutas upp.
- Jag försökte göra allt... - Du gjorde saken värre.
Slå dig ner. Jag beställer middag.
- Är du inte hungrig? - Vill du att jag ska jobba här?
Som sagt.
Jag kan inte längre tolka dina ljud.
Är allt ett knep för att vinna tillbaka mig?
Jag är inte intresserad.
Min fru, Edra.
Simone är fem, och Vivianna fyllde nyss fyra.
Jag är lycklig, Cristina. Edra är mitt livs kärlek.
Hon är hela min värld. Min familj är hela min värld.
Så fint.
Jag vill inte ha dig, Cristina.
Alltså, jag menar inte så.
Det jag menar är... Edra vill vara mamma.
Hon är utbildad kirurg, men är hemma med barnen nu.
- Hon stöttar mig och mina drömmar. - Så roligt för dig.
Jag är glad för din skull.
När man gör det vi gör, så intensivt som vi gör det-
- då behöver man nån som sköter markservicen.
- Det är enda sättet för oss. - Du känner mig inte längre.
Jag ser att du har gått vidare. Det har jag också.
Du har rätt. Jag känner dig inte.
Men jag vet att du har blivit en storartad kirurg.
Du har blivit allt jag trodde.
Du borde jobba på ett sånt här ställe.
Du borde överväga det.
Han har en familj, ett hjärthologram och vill bekosta min forskning.
Han har 49 skrivare och oändligt mycket pengar.
Varför svarar du inte nu?
Mer, allt jag nånsin har velat ha finns här.
Det är bara det att han är här. Vad i helvete ska jag göra?
Vad skulle du säga åt mig att göra?
Ja...
Vill Annie sluta med livsuppehållande?
- Mår Lizzie bättre? - Nej. De ska sluta med vården.
Du minns väl hur svårt vi hade att hitta pengar?
Stiftelsen och du räddade oss. Vi måste hitta en lösning.
Jag var med när din mamma vann Harper Avery-priset.
- Jag satt längst bak. - Eftersom min pappa var med?
Priset var vår måttstock och det mål vi alltid jobbade mot.
Jag var tvungen att se utdelningen. Hon... strålade.
Catherine tömde det på innebörd. Hon gjorde det tarvligt.
Hon krossade våra drömmar och hennes arv.
Jag klarar inte av det.
Richard, kan vi talas vid?
Dr Bailey? Jag har Bradens senaste provsvar.
Tack så mycket.
- Ni mäter leukocyter. - Bland annat.
Han har fått fler T-celler. En pojke utan immunsystem.
- Jag tror ni gav honom enzymet ändå. - Edwards!
Det funkar.
Det är helt otroligt! Ni är otrolig.
Jag vet inte vad du pratar om.
- Då är vi överens. - ST-läkaren passar inte som kirurg.
Antingen är man kirurg eller inte.
Jag kan inte få sparken!
- Jag skulle tvingas plugga. - Jag skulle åka in.
Sluta. Om nån får sparken är det jag. Jag tappade huvudet.
Jag störde en hel operationssal. Shepherd avskyr mig.
- Hunt avskyr mig. - Mitt ex äger sjukhuset.
Jag har hört att de ibland säger upp alla ST-läkare på en gång.
- Hej! Vad är det? - Jag har haft en så bra dag!
Han bjuder på nästa omgång.
Du har talat med Meredith...
Nej. Och nej, jag kan inte ta jobbet. Men tack för erbjudandet.
- Meredith hyser agg. - Så enkelt är det inte.
- Jaså? - Sluta.
Jag kom, vi sågs. Acceptera ett nej.
- Varför? - Varför?
Det är inte logiskt.
Tror du att jag vill jobba för dig? Jag har aldrig velat jobba för dig.
Jag ville vara du.
Det bästa som har hänt mig var att du lämnade mig.
Det gjorde mig självständig. Det föll väl ut för oss båda.
Varför erbjuda mig ett jobb som jag inte kan motstå?
Försöker du fresta mig? Jag vill inte ha jobbet!
- Är du färdig? - Nej!
Nu är jag det.
Jag vill inte att du jobbar för mig.
Om vi jobbade ihop skulle det förstöra mitt äktenskap.
Jag älskade dig på ett sätt som förtärde mig.
Så småningom...
Du skulle fresta mig.
Jag har en familj nu. Ett liv som...
Ett liv som jag vill ha.
- Du ska inte jobba för mig. - Du sa...
Du ska inte jobba för mig. Jag vill att du tar över.
Jag ska härifrån.
Edras föräldrar bor i Milano. Hon vill dit.
Hon har försakat mycket för mig. Det är min tur att försaka något.
- Vänta... - Jag har velat sticka ett tag.
Jag har inte hittat nån som jag ville ge institutet till.
- Inte förrän nu. - Vänta!
Erbjuder du mig sjukhuset?
Som om du är Willy Wonka och ska ge mig en chokladfabrik?
- Ja. Gaska upp dig, Kalle. - Menar du allvar?
Du menar allvar...!
Du får sjukhuset om du vill ha det. Vill du det?
Öppna ögonen.
- Hej. - Hej.
- Hur visste du... - Jag vet vilka du umgås med.
- Allt väl? - Ja då.
Jag behövde bara sitta.
Jag borde väl vänja mig vid bänkarna.
Jag kan inte förändra den jag är-
- men det betyder inte att jag vill sitta hemma när familjen är i kyrkan.
- Skulle du gå i kyrkan med mig? - Du är min fru. Klart att jag skulle!
- Bara vi kan äta våfflor efteråt, så. - Det kan vi göra.
Vad ser du? Fler möjligheter?
Agamemnon?
Jag gillar det!
Tack.
Callie Torres har ett spännande projekt.
Hon behöver en skicklig hjärnkirurg. Jag rekommenderade dig.
- Jag bor inte här. - Du kanske borde det.
Jag har dig gärna här. Du är min favoritsyster.
Det säger du till oss alla.
Men jag väljer att tro dig, för du är min favoritbror.
Får du mer hopp av den nya utsikten?
Det är målet.
Fast det funkar inte alltid.
Choklad. Jag åt några.
Du tänker lämna oss...
Ibland tydliggör ett nytt perspektiv det man har förlorat.